Spring! - Det är som att hälla kokhett vatten på myror!
Lyssna, slavar. Döda kungen!
Döda kungen!
Stick, för helvete!
Vi är era vänner.
Eric!
- Döda kungen. - Jag måste döda kungen.
Här kommer döden!
Inte till mig.
Döda kungen...
Låt bli, Bill!
- Kämpa emot henne! - Gå hem.
Gå, Sookie!
Sluta!
Vad i helvete?!
Vad har jag gjort?
Vakna, mamma! Snälla mamma, vakna!
Vakna nu, mamma!
- Bill! Han är nog... - Släpp mig.
Marnie?!
Försvinn!
Vi måste hjälpa de här stackars människorna. - Bill, kameran.
Var lugna! Brandkår och ambulanser är på väg.
Jag själv har utbildning i första hjälpen.
Vi har inte gjort nåt fel.
- Är du säker på det? - Jag är en fri kvinna.
Hoyt gjorde slut med mig och jag med honom.
- Jag gjorde inte slut. - Har man hört. Herregud.
- Vilken romantik... - Han är ju min bror.
Han var minst i skolan. Utan mig hade ungarna slagit ihjäl honom.
Jag vet. Både du och Hoyt har berättat det så många gånger.
Sen växte han 25 cm! Men han hade inga muskler än, inget balanssinne.
Han fick ha käpp i ett halvår. Då var det jag som hjälpte honom.
Men nu går han bra på egen hand, om du låter honom göra det.
- Du är lika knäpp som Maxine. - Du kanske har rätt.
Jess, det här med dig och mig...
Det är nåt annat. Det här lär krossa honom.
- Jag vill inte heller såra honom. - Det måste bero på blodet.
- Det är för att jag drack ditt blod. - Skitsnack!
- Påstå inte att du inte ville ha mig. - Jag vill ha dig och det vill jag än.
Men jag kan aldrig se honom i ögonen igen. Om du inte...
Vill du bara glömma allt som hänt mellan oss?
- Fattar du hur jag känner? - Vad ska jag göra annars?
Det är för din skull också. Han lär fatta allt när han ser mig.
Jag tänker inte bedåra dig så att du ska slippa känna skuld.
Mina skuldkänslor, då? Vem ska hjälpa mig att glömma?
Jävla människor!
Jag ska gå och äta nån.
Stå ut lite till, vi är snart på sjukhuset!
Några stygn, lite silvertejp och en snygg sköterska. Sen är du kry.
- De kan inte hjälpa mig. - Skitsnack!
Det är inte bara alla slag, utan det att bli Sam... Det hände nåt med mig.
Hamnskiftaren blev en varulv... Jag dör.
Vi måste försöka.
Herrejävlar!
Kör hem mig! Snälla du...
Var bor du?
På Merlotte's.
- Hur bra täckning har du? - Fyra streck, nej två igen, ett...
Jag har ingen täckning nånstans. Min mobil är värdelös!
Vi är för fan inlåsta och helt avskurna. Inse läget!
- Magi är inte starkare än teknologi. - Tre streck! Nej, ett igen...
Jäklar! - Hallå, mamma?
- Jag vägrar dö på ett wiccaställe! - Besvärjelser kan alltid hävas.
Marnie och Antonia är bara häxor.
- Det är inte jag som är en sur häxa. - Hon är inte surare än jag.
- Hur är det med dig? - Ja, jag är rätt rasande.
Vi är starka, arga kvinnor.
Vi behöver bara spräcka barriären. Här är en trollformel.
- Det blev blodbad och vi vann! - Tyst nu, Roy.
- Ta in vampyrerna. - Kom, robotar!
- Var är den där långa? - Vilka är det där?
- Är nåt på tok? - Ja.
- "Nej, nej!" - Ja.
- Vilket blodbad? - Du kan inte stänga in oss.
Varför är ni så otacksamma, allihop?
Jag skyddar er.
Jag har riskerat min själ för att förinta nattens bestar för er skull.
- Och till vilket pris... - Vi lovar att tiga om det här!
Vi ska hålla ihop!
Du har haft hemligheter för mig.
- Vad är det för blixtknep hon gör? - Vi har viktigare saker att tänka på.
Folk bedåras. Men om ryktet går: "Tänk på medborgarrättsrörelsen."
"Stora sociala förändringar föder alltid våld och kaos." Bla, bla...
- Det blir vår mediastrategi. - Sånt kvittar.
Det är inte du som bestämmer längre.
Jo, det gör jag.
Jag fick upp dig på tronen, och jag kan få bort dig snabbt som ögat!
Allt det här är ditt fel och det tänker jag säga till Överheten.
- Vad fan menar du?! - Om jag hade fått döda häxan...
- Jag bekämpar hela tiden celler... - Det struntar jag i! Så här gör vi.
Vi ska göra slut på den där nekromantikern.
Och vi ska använda de metoder som behövs.
Jag minns allting. Om oss...
- Inget har förändrats. - Utom du.
Jag har inte förändrats. Jag har bara blivit...mer.
Den andra Eric är fortfarande kvar. Sookie.
Titta på mig.
Syns han inte i mina ögon?
- Jo. - Vad är problemet, då?
Bill.
När du skulle döda honom...
Jag stod inte ut med tanken på en värld utan honom.
Det var nog därför jag kunde hindra dig.
Jag älskar dig.
Jag vill inte ljuga för dig. Men jag rår inte för det.
- Jag älskar honom också. - Hur kan det vara så?
Ibland tror jag att det är för att ni har gett mig blod båda två.
Det kanske bara är kemi.
Du gav dig själv till mig, helt och fullt.
- Du är min. - Det har jag aldrig lovat.
Och du gav dig själv till mig, helt och fullt.
Ja, det gjorde jag.
Jag älskar dig.
Bill ringde. Har du kommit tillbaka? Är det du?
- Ja, jag har kommit tillbaka. - Jag har saknat dig så!
Den där jävla trollpackan, jag trodde du var borta för evigt!
- Hur hävde hon förbannelsen? - Det var inte hon, utan Sookie.
- Tack, då. - Ingen orsak.
Varför hörde du inte av dig så fort du blivit fri?
Du!
- Vi får prata om det sen. - Javisst.
Hon brann upp för 400 år sen, det kan funka.
- Spränga Moon Goddess är korkat. - Va?!
- Du gör så hela grejen skiter sig! - Gud, så jag hatar henne!
- Bill, Tara och de andra finns där! - De valde fel sida. Synd för dem.
Jessica ska vara med. Vi ska skydda oss. - Pam, du stannar här.
- Utan Taras varning, hade du dött! - Men de mina svävar i fara.
Jag kan inte strunta i folkmord för att rädda en människa som är din vän.
- Jag vill åtminstone hjälpa till. - Förra gången dog du nästan.
Kom inte dit, Sookie. I morgon ska vi krossa Marnie.
- Om oskyldiga dör, då? - Det är krig. Sånt händer.
Hjälp... - Sam?
- Okej... Han måste få vampyrblod. - Nej!
Han har rätt att välja när det är dags.
Okej...
- Jag känner knappt nånting nu. - Såja... Din dummer.
Det är skönt...att slippa vara ensam.
Var inte rädd.
Jag...
Jag tänker på dem som är döda ett tag och kommer tillbaka.
De säger att det är så vackert där.
Det finns böcker om det. Alla vill stanna, de säger att det är hemma.
Ja. Allt känns bra där.
- Med ljus, människor som älskar dig. - Tror ni på den där skiten?
- Varför skulle man inte göra det? - Det kan vara så.
Det finns ingen himmel.
Och helvetet är en plåga.
Jag kommer att försvinna, som om jag aldrig har funnits.
Och jag vill ha det så.
Tänk, så förvånad du lär bli när änglarna kommer och tar upp dig.
Ditt pucko...
Förlåt mig, Sam...
För allting.
Inget har varit ditt fel.
Jag borde ha varit en bättre bror, men jag visste inte bättre.
Du var det bästa i mitt liv.
Det är så jävla sorgligt.
Sam, han dör nu.
Glöm mig inte direkt.
Jag kommer aldrig att glömma dig, Tommy. Du finns alltid i mitt hjärta.
Du är min bror.
Tommy.
Hör på, Tommy! Du är älskad, jag älskar dig.
Men, Herregud...!
Marcus Bozeman ska för fan dö!
Får jag komma in?
- Det är lite rörigt här. - Det skiter väl jag i.
- Vad är det på tv? - Vet inte, nåt.
- Vilka spelar? - Det är dem mot dem.
- Vill du ha en öl? - Jag drack öl till frukost.
Vad finns det mer?
Inget, bara öl.
- Jag tar väl en öl, då. - Okej.
Du vet, det är rätt tomt hemma.
Det är både för fullt och för tomt på samma gång.
Jag tror mig se en skymt av henne, känner doften av parfym från kudden.
Jag har tvättat den flera gånger, men doften är ändå kvar.
Dofter, det är nåt...
Då minns man allting direkt.
Men hon är borta för gott, tack och lov!
- Tur att jag slipper allt strulande. - Ja...
Jag kan inte bo där, J. Jag vill inte ha tillbaka henne, men...
Men jag ser henne i dörren, när hon nyss krupit ur sängen.
Hon är så gullig och sömnig...
Plåga inte dig själv så där.
Jag mår bra, det är ingen fara med mig.
Men jag kan väl få sova här ett tag?
Javisst. Inga problem.
Bubba.
- Gråt inte nu. - Jag gråter inte.
Öppna ögonen nu!
V- dricka. Hur kan du?!
- Vänta... Det är inte som ni tror. - Vi har småbarn!
Om nån fick smak på det... Herregud. Efter allt som hänt, Andy!
- Korken är barnsäker, tror jag. - Det kvittar väl!
Vänta. Tror ni att det är mitt? Aldrig! Det är ju bevismaterial.
- Ska han få blåljuga så där? - Där gick du över gränsen!
Jag? Du är en offentliganställd och du knarkar!
Ja, men du bor inte ens här!
- Arlene, gå och lägg dig. - Men han... Okej.
Du får inte träffa barnen förrän du har skärpt dig, Andy.
Du har ingen rätt att kliva in i mitt sovrum!
Jag ville be om ursäkt för allt jag sa när vi räddade Mikey.
- Låt mig vara nu. - Knappast.
- Du och jag ska ut och åka. - Så fan heller.
- Vart då? - Till Fort Bellefleur.
- Varför tittar du på mig så där? - Varför bryr du dig inte om Hoyt?
Ingen bryr sig mer om honom än jag!
Man han bara gråter, gnäller eller drar nåt jag hört massor av gånger.
- Han pratar bara om Jessica. - Djup kärlek bleknar inte så fort.
- Sånt tar väldigt lång tid. - Och så drack han elva öl.
- Sen somnade han och fes hela tiden. - Jag vill inte höra det där.
- Så får jag sova här en natt till? - Javisst.
Men jag behöver din hjälp.
Om det rör vampyrer, så nej tack. Då sover jag i bilen.
Bill vill spränga Moon Goddess Emporium och Tara är där inne.
Vad i helvete då för?!
- För det som hände på hotellet. - Vad hände, då?
- Vad gör vi här? - Jag ska rädda livet på dig.
- I vårt gamla fort? - Vi brukar gå hit när nåt är jobbigt.
- Jag är faktiskt ingen unge längre. - Är du säker på det?
- V-dricka är ju modersmjölk för dig. - Tig om min mamma!
- Vi ska prata om allting i dag. - Du gömmer dig fortfarande här!
Ett år efter militären, bodde du där uppe som en galen ekorre.
Du tittade till mig, höll familjen borta när alla trodde du var i Irak.
- Nu ska jag göra dig en gentjänst. - Ja, du som tog alla möjliga piller!
Och så heroin, speed och crack. Satte jag dit dig då? Nej!
Jag la faktiskt av. Inga mer piller för mig, utom psykosmedicinen.
- Men nu tar du mig från mitt hem! - Du har inget hem, Andy.
Du bodde hos mormor, som när vi var små.
Dra åt helvete!
V- dricka är inte som andra grejer. Jag mår bra av det. Jag blir stark.
Det är medicin. Jag blir en bättre människa av V-dricka.
Det där är knarkarsnack, Andy. Men du ska få bevisa det.
- Det finns pilbågar där borta också. - Din jävla galning.
- Vad rör det här mig? - Välj. Då får vi se vem som är bäst.
Ska vampyrerna bomba Shreveport? De kan inte bedåra hela staden.
Jo, de bedårade alla på hotellet. Bara vi vet vad som hände.
- Kan inte polisen göra nåt? - Och spärra av, avleda trafik?
Inte ens insatsstyrkan rår på magi. De lär inte tro Bon Temps sheriff.
Inte en anonym tipsare heller, de bara garvade.
- Tara? - Mobilsvar, jävla Marnie! - Nej, det är inte hennes fel.
Marnie är själv ett offer. Hon är fast, det är den spanska anden.
Men det är hennes fel att Eric och Bill ska ge sig på Moon Goddess.
Och de ska spränga min enda kusin i luften!
Jag känner Marnie bäst.
Om jag får kontakt med henne, så kan hon hjälpa oss att få bort Antonia.
Det är det enda sättet.
Det där är ju latin, det kan inte jag. Kan du det?
Ja, det behövs i jobbet. Nej, så klart inte. Vi får prova oss fram.
Om vi uttalar nåt fel och får in en gräshoppssvärm här, då?
- Jag ska inte ljuga. Det kan bli så. - Underbart...
Magi handlar ju om energi och intentioner.
Och Gudinnan kanske fattar vad vi menar, fast vi uttalar det fel.
- Men det är jävla osäkert! - Du har en dålig inställning.
- Vi måste ha tilltro. - Det är inte min grej.
Du brände handen på ett jävla dörrhandtag.
En häxa på 400 år och två zombier är inne på toan. Tror du inte på magi?
- Det finns överallt! - Ja, men...
Tro på oss, Tara. Tro på dig själv.
Tro på att det finns nåt större än vi, som är på vår sida.
Kan du göra det?
Jag lämnar dig!
- Vi är ju inte färdiga än. - Jag kan inte fortsätta efter i går!
Vi vann, vi dödade nästan kungen!
En kung i en delstat, i ett land, ja. Allt var annorlunda på min tid.
Din värld är jättelik, med många varelser. Och människorna?
Allt blod, paniken, alla skrik... Jag mår illa!
- Vi är inte bättre än fienden. - Jo! Vi bekämpar dem som plågar folk.
- Jag är inte sån. - Jo! Du är en stor nekromantiker.
Jag använder bara nekromantik för att kontrollera döden-
- för att rädda min by från sjukdom.
Jag var en botare. Jag räddade liv.
Jag hjälpte barn att födas, med de här händerna.
- Jag kom inte för att döda oskyldiga! - Men de är inte oskyldiga.
De är sympatisörer.
De är kollaboratörer.
- Du hatar dem. - Nej, inte alla.
Men du har varit borta länge. Du minns nog inte hur människorna är.
De är grymma, de tyranniserar en och stöter ut en.
De hånar, fördömer och utesluter mig.
- Jag bad inte om att bli sån här! - De gjorde likadant med mig.
De som du botade, de såg på när du brann och de gjorde inget.
- Har du glömt det? - Nej.
De såg på när du plågades, kände lukten när du brann och gjorde inget!
- De kunde inte. - De vägrade! De tänkte på sig själva.
Men du och jag...
Vi hade en själarnas gemenskap. Jag vet att du känner likadant.
Jag vet hur ensam du varit i århundraden, längtat efter ett hem.
- Ja. - Ödet förde oss samman.
För att vi ska bekämpa det onda.
Trodde du verkligen att ingen skulle komma till skada?
Nej.
Lämna oss inte. Vi behöver dig.
- För ett liv utan vampyrer. - Ja.
Min syster.
Du kommer att förstöra allt vi gjort. När jag blir fri, är det ute med dig!
Det blir en vanhedrande avrättning för din del, Bill.
Och hur kraftig kan en termobarisk bomb bli? Vi tar två.
Strunta i henne. Hon inser det inte än, men hennes tid är ute.
- Sann död åt dig med, Northman! - Hota inte honom, klantiga subba!
- Sann död åt dig med! - Skit samma, bara jag får döda!
Kostnaden kvittar, om det är klart vid solnedgången.
Vilken läskig plats det här är. Var är alla?
Jag får dåliga vibbar här. Har Antonia rensat hela området?
- Det var en motbesvärjelse. - Fint att jag är mer än hönsskit...
- Vilka är där inne? - Det är svårt att höra.
Sök Tara, hon lär låta mest.
Sätt henne i en bur, spöa henne...
- Hon är där och hon är arg. - Sur som vanligt, ett gott tecken.
- Önska mig lycka till. - Vänta!
- Ska du verkligen köra Mavis-grejen? - Ja. Antonia verkar inte förvirrad.
Och hon vill inte ge sig av, men jag måste rädda Marnie.
- Och visst är jag charmig? - Du travar in i en jädra gåta!
Det är varken första eller sista gången för mig.
- Det är ändå fel. - Jag går.
- Nej, Jason! - Jag är ju sheriff och jag kan ljuga.
- Och jag kan springa som fan! - Men du har inte magin.
- Vi ses snart. - Ja.
- Sookie, lyssna åt mig. - Var försiktig.
Jävla skit!
Akta dig!
Vänta.
- Jesus! - Han lär inte vara ensam. Ta in fler.
Jag ber om beskydd.
Ducka!
- Hon gick ut. Flytta på er! - Nej!
Det här är otroligt.
- Vilka krafter! - En enkel besvärjelse för beskydd.
- Marnie? - Antonia!
- Jag heter... - Jag vet vem du är.
- Marnie och jag delar allt. - Då vet du att vi är vänner.
Var har du varit? Vi behövde dig!
I Mexiko. Min farfar blev akut sjuk.
Förlåt att jag inget sa, men jag kom tillbaka så fort jag kunde.
- Marnie litar på dig. - Vi litar på varandra.
Det är svårare att få min tilltro.
- Vad är det jag måste göra? - Kom till mig.
- Genom barriären? Antonia... - Vi har redan för många svaga länkar.
Om du inte klarar av det, så har jag ingen nytta av dig.
- Klarar han det? - Nu stoppar vi det här!
- Jävlar också! - Jag hör att han vill fortsätta.
- Vad händer med hans skalle?! - Det är en latino-grej.
Välkommen tillbaka.
Varför vet du inte var din karl är? Han hör väl av sig jämt.
Så var det förut. Han kom aldrig hem i går.
Och han var borta hela dagen i går, så behandlar han mig nu.
- Jag hade sagt nåt om jag vetat. - Det uppskattar jag.
- Varför vill du ha tag i honom? - Vi måste ha ett uppriktigt samtal.
- Du tycker inte om honom. - Vi har olika inställning.
Han och jag har samma problem. Jag vill bara vara normal.
Ströva med min flock. Jaga, skaffa barn...
Men Alcide trivs ensam, som du vet. Han vill inte ha barn.
Det kan inte jag fatta.
Min lilla flicka gör livet värt att leva.
Jag vill gärna ha barn. Men varulvar har det svårt nu, säger han.
Han vill inte låta ett barn plågas.
Vilket avancerat skitsnack.
Lustigt, så sa jag också.
- Jag vet inte vad jag ska göra. - Det vet du nog.
Du väljer en annan varulv.
Jag är inne på det...
- Marcus! - Han är inte här.
- Om du ljuger, skjuter jag! - Det är sant.
- Stick, innan nån blir skadad! - Nån blev skadad.
- Du har missuppfattat nåt, Alcide. - Nån blev dödad!
Nån blev ihjälslagen. Det var fyra mot en och du var med!
Du mördade min bror. Varför då?!
Vi ville inte mörda honom, bara spöa honom.
- Jag bad dig sluta, du lyssnade inte. - Jag vill ta Marcus. Men du får duga.
Snyggt. Vill du ha AK4:an?
- Det behövs inte för en burk. - Men det verkar så. Ladda om.
Det bevisar ingenting. Jag har inte övat på länge, bara.
- Är vi klara snart? - Nej.
- Du knarkar, du behöver hjälp. - Du har alltid velat håna mig.
Skitsnack. Det var jag som blev hånad.
- När du föddes blev jag helt oviktig. - Så minns inte jag det.
- Du var liten då, dummer. - Kalla inte mig dum!
Alla sa: "Terry är så gullig." Mamma stickade tossor åt dig, inte åt mig.
- Du var för gammal för tossor! - Men inte för strumpor.
- Så var det inte. - Sen sa de: "Terry är stilig!"
"Han är en löparstjärna. Han blir vår stolthet." Men alla teg om mig.
Prat ger ingen mat magen, men sånt fattar inte du.
Du åt jämt hos oss. "Här, ta bästa köttet. Och Andys älsklingsskjortor!"
Skulle jag vilja ha dina fula skjortor som inte passade?
Och pappa dog i Vietnam och mamma stack. Du snodde jämt allt!
Vi var panka! Ni var rika men gav oss aldrig nåt, hur fattiga vi än var.
Jag blev soldat för att få plugga gratis, men nu är jag för sabbad!
- Pengarna var mormors, de är slut nu. - Bra, rätt åt dig.
Men jag är sheriff och du lagar snabbmat, så jag vinner!
- Din jävel! - Rövhål!
Jag ska spöa dig, Terry! Jävlar...
Du borde inte ha klarat att ta dig över barriären.
Lärde du dig nya färdigheter på dina resor?
- Jag gjorde nog det. - Och du har en demon som tjänar dig.
Jag vet inte... Jag ville prata med Marnie så att vi kunde tänka ut nåt.
Jag brukar fråga henne om allt.
Under ett helt år pratade vi om magi.
- Du var den trognaste bundsförvanten. - Det är jag fortfarande.
Om vår krets vore starkare-
- skulle vi kunna utrota vampyrerna mycket lättare.
Din vän, moren, kommer han att vara med igen?
- Han har en gåva. - Moren...?
Lafayette? Åh, Antonia...
Nej. Jag har försökt, men han är så rädd.
Men om du släpper ut oss ett tag så kan jag nog övertala honom.
Helt omöjligt.
Besvärjelsen för skydd är vår starkaste mur.
- Just nu, i alla fall. - Jag förstår.
Men jag undrar...
- Jag vill inte vara ohövlig. - Fråga.
- Du behöver inte vara rädd för mig. - Kan jag få prata med Marnie?
- Jag talar för oss båda. - Jag vet.
Men hon är min vän och min lärare. Jag saknar henne.
Det vore fint att få träffas öga mot öga, bara en liten stund.
Du är en mycket vänlig man.
Det är väldigt ovanligt.
Jag är inte förvånad över att Marnie tycker om dig.
- Jesus! - Marnie!
- Mår du bra? - Ja då, strålande!
- Är det säkert? - Det syns väl? Jag är jättelycklig!
Med all respekt, men du verkar faktiskt besatt.
Tror du att det här sker mot min vilja?
- Förlåt. Jag antog bara... - Javisst.
Du kan ju inte förstå det här.
Här. Känn mina vibrationer, som jag har lärt dig.
Förstår du nu?
Kan du känna vår styrka?
Hennes önskningar är mina, hennes strävanden mina.
Och hennes fiende är min. Det är jag som styr!
Det här handlar inte om besatthet. Det här är samhörighet.
- Så fint. - Jag ska visa dig.
Vi har egna vampyrer inne på damtoaletten.
Allt är annorlunda. Marnie ligger bakom allt.
- Vad har subban gjort nu? - Marnie har bytt sida, hon styr allt!
Bryt bålverket, spräck skyddet. Frige slavarna.
Vi återkallar allt. Vi åkallar Gudinnan.
Bryt bålverket, spräck skyddet. Frige slavarna.
Det är underbart, de lyder mig i allt.
De slaktar vänner, dödar varandra.
Äter choklad, går till stranden.
Vi åkallar Gudinnan.
- Falskhet! - Spring!
Jesus säger att vi ska fly. Men vi kan inte lämna dem!
- Skynda dig, Tara! - Var är Jesus?
Res er, murar!
Försvinn!
- Säg att du slutar med V-dricka! - Jag lovar, inte en droppe till!
Snälla, jag är så rädd.
Jag ser syner.
- Du liknade mamma. - Det är jag.
Ingen fara, det är bara jag.
Dina syner är i alla fall inte på riktigt. Det jag ser har hänt.
Du har varit med om så mycket.
- Men jag har ingen ursäkt. - Jag dömer dig inte.
Det är inte alla krigsveteraner som bosätter sig i en trädkoja.
Jag skäms så över mig själv, det är outhärdligt.
Jag vill inte vara den jag är!
Jag utsatte barnen för V-dricka...
Hur kunde jag göra så? Hur kunde jag ens tänka tanken?
Tänk om det har förintat min själ?
Så här känns det nere på botten.
Det är inget fel på dig innerst inne.
Du gråter, Andy. En man utan själ gråter inte.
- Är du säker på det? - Ja, det är jag.
- Vem känner dig bättre än jag? - Ingen. Ingen i hela världen.
- Du vet att jag alltid ställer upp. - Ja.
- Jag älskar dig, min kusin. - Jag älskar dig också.
Jag kör fram bilen.
Fort Bellefleur...
Jag borde vara här oftare. Jag fattar varför du återvände till kojan.
Man har alltid kunnat tänka så bra här.
När pappa dog, när mamma stack...
Då gick jag hit.
- Nu ska vi hem! - Jag ska inte få nåt återfall.
- Dina ungar ska få en bra farbror. - Jag vet det.
Och du ska ta dina första steg som en fri man i kväll, när du går ända hem.
- Lås in vapnen. Vi ses till middagen. - Terry!
Men för i helvete!